Title: Kapittel 9 - Hofte KLINISK

Q: Hvordan kan inspeksjon av gangmønster gi informasjon om hoftepatologi?
A: Antalgisk gange (kort standfase, redusert skrittlengde) tyder på smertebetinget avlastning, ofte ved artrose eller fraktur.
Klinisk vurdering: Gange er et sensitivt, men uspesifikt tegn – må alltid kobles til videre tester.

Q: Hva betyr en positiv Trendelenburg-gange for hoftefunksjonen?
A: Bekkenet synker mot svingbenet, tegn på gluteus medius-svikt.
Klinisk vurdering: Kan skyldes artrose, dysplasi eller nerveskade – bør følges opp med isometrisk abduksjonstest.

Q: Hvordan tolkes en positiv Trendelenburgs test?
A: Bekken faller ned på løftet side → gluteus medius-insuffisiens.
Klinisk vurdering: Et robust tegn på abduktorsvikt, men bør vurderes sammen med palpasjon og isometrisk testing.

Q: Hva er klinisk betydning av coxa vara og coxa valga?
A: Coxa vara (<120°) gir genu valgum og økt belastning medialt i kne. Coxa valga (>140°) gir genu varum og økt belastning lateralt.
Klinisk vurdering: Akseavvik kan forklare sekundære plager i kne og rygg.

Q: Hvordan påvirker økt anteversjon hoftefunksjonen?
A: Gir inntåing og redusert utadrotasjon.
Klinisk vurdering: Viktig differensial ved hofteplager hos unge, kan forveksles med muskulær ubalanse.

Q: Hvordan vurderes benlengdeforskjell klinisk, og hva er konsekvensene?
A: Måles SIAS–mediale malleol. >1,5 cm kan gi bekkenhøydeforskjell og sekundære rygg-/kneplager.
Klinisk vurdering: Viktig å skille strukturell anisomeli fra funksjonell (bekkentilt).

Q: Hva betyr redusert fleksjon og innadrotasjon i hofteleddet?
A: Typisk tidlig tegn på artrose.
Klinisk vurdering: Kombinert med belastningssmerter styrker dette mistanken om coxartrose.

Q: Hvordan tolkes uttalt inntåing hos en pasient?
A: Økt anteversjon.
Klinisk vurdering: Kan forklare idrettsrelaterte lyskesmerter og predisponere for FAI.

Q: Hvordan tolkes uttåing hos en pasient?
A: Retroversjon.
Klinisk vurdering: Kan gi redusert innadrotasjon og predisponere for labrumskader.

Q: Hva kjennetegner kapsulært mønster ved hofteartrose?
A: Fleksjon og innadrotasjon mest redusert.
Klinisk vurdering: Skiller intraartikulær patologi (artrose) fra ekstraartikulære årsaker (muskulært).

Q: Hvilke symptomer peker mot hofteartrose?
A: Startsmerter, belastningssmerter, halting, redusert gangdistanse.
Klinisk vurdering: Kombinasjonen av symptomer og kapsulært mønster gir høy diagnostisk verdi.

Q: Hva er radiologiske kriterier for hofteartrose, og hvordan brukes de klinisk?
A: Leddspalte <4 mm (<70 år) eller <3 mm (>70 år), osteofytter, sklerose, deformitet.
Klinisk vurdering: Radiologi bekrefter klinisk mistanke, men symptomer styrer behandling.

Q: Hvordan brukes Harris Hip Score i vurdering av hoftepasienter?
A: Måler smerte, funksjon og bevegelighet.
Klinisk vurdering: Lav skår indikerer behov for ortopedisk vurdering (protese).

Q: Hvordan klassifiseres lårhalsbrudd etter Garden, og hvorfor er det viktig?
A: I–IV (fra innkilt til fullt dislosert).
Klinisk vurdering: Økende grad gir høyere risiko for caputnekrose og styrer valg av kirurgi.

Q: Hva er typiske funn ved Garden I–II brudd?
A: Pasienten kan ofte belaste initialt, men får tiltagende smerte.
Klinisk vurdering: Viktig å mistenke selv ved beskjedne symptomer hos eldre.

Q: Hva er typiske funn ved Garden III–IV brudd?
A: Utadrotasjon og forkortning av benet.
Klinisk vurdering: Akutt kirurgisk tilstand, høy risiko for komplikasjoner.

Q: Hvordan kan isometrisk testing skille mellom tendinopati og nevrogen svikt?
A: Smerte uten krafttap = tendinopati. Krafttap ± smerte = ruptur/nevrogen svikt.
Klinisk vurdering: Gir rask differensiering i klinikken.

Q: Hva indikerer smerte ved isometrisk hoftefleksjon?
A: Iliopsoas-tendinopati.
Klinisk vurdering: Typisk hos idrettsutøvere, bør differensieres fra FAI.

Q: Hva indikerer smerte eller kraftsvikt ved isometrisk abduksjon?
A: Gluteal tendinopati eller ruptur.
Klinisk vurdering: Sammenfall med Trendelenburg styrker diagnosen.

Q: Hva indikerer smerte ved isometrisk adduksjon?
A: Adduktor-tendinopati.
Klinisk vurdering: Vanlig hos idrettsutøvere, må skilles fra lyskehernier.

Q: Hvilke symptomer og funn peker mot hofteartrose, og hvordan vurderes de klinisk?
A: Startsmerter, belastningssmerter, halting og redusert gangdistanse.
Klinisk vurdering: Når dette kombineres med kapsulært mønster (fleksjon/innadrotasjon mest redusert), er sannsynligheten for coxartrose høy.

Q: Hvilke radiologiske kriterier brukes for hofteartrose, og hvordan tolkes de i praksis?
A: Leddspalte <4 mm (<70 år) eller <3 mm (>70 år), osteofytter, sklerose og deformitet.
Klinisk vurdering: Radiologi bekrefter diagnosen, men behandlingsvalg styres av symptomer og funksjon, ikke bare bilder.

Q: Hvordan brukes Harris Hip Score (HHS) i vurdering av hoftepasienter?
A: HHS vurderer smerte, funksjon og bevegelighet.
Klinisk vurdering: Lav skår (<70) indikerer betydelig funksjonstap og kan være indikasjon for protese.

Q: Hvordan klassifiseres lårhalsbrudd etter Garden, og hvorfor er dette viktig?
A: Garden I–IV (fra innkilt til fullt dislosert).
Klinisk vurdering: Jo høyere grad, desto større risiko for caputnekrose og behov for protese fremfor osteosyntese.

Q: Hva er typiske funn ved Garden I–II brudd, og hvordan bør de håndteres?
A: Pasienten kan ofte belaste initialt, men får tiltagende smerte.
Klinisk vurdering: Viktig å mistenke hos eldre med beskjedne symptomer – røntgen er nødvendig for å unngå oversettelse.

Q: Hva er typiske funn ved Garden III–IV brudd, og hva er konsekvensen?
A: Utadrotasjon og forkortning av benet pga. muskeldrag.
Klinisk vurdering: Akutt kirurgisk tilstand med høy komplikasjonsrisiko, krever rask ortopedisk vurdering.

Q: Hva indikerer smerte ved isometrisk hoftefleksjon, og hvordan vurderes dette klinisk?
A: Iliopsoas-tendinopati.
Klinisk vurdering: Typisk hos idrettsutøvere, men må skilles fra intraartikulær patologi (FAI).

Q: Hvordan skille tendinopati fra nevrogen svikt ved isometrisk hoftefleksjon?
A: Tendinopati gir smerte uten krafttap, nevrogen svikt gir krafttap ± smerte.
Klinisk vurdering: Differensieringen er avgjørende for videre utredning (nevrologi vs. muskel-sene).

Q: Hva indikerer kraftsvikt ved isometrisk hofteekstensjon?
A: Gluteus maximus-dysfunksjon eller nevrogen påvirkning.
Klinisk vurdering: Viktig å vurdere sammen med gangmønster og Trendelenburg.

Q: Hvordan kan isometrisk ekstensjon bidra til å avdekke gluteal patologi?
A: Kraftsvikt eller smerte peker mot gluteal tendinopati eller ruptur.
Klinisk vurdering: Kombinasjon med palpasjon over trokanter styrker diagnosen.

Q: Hva indikerer smerte eller kraftsvikt ved isometrisk abduksjon?
A: Gluteal tendinopati eller ruptur.
Klinisk vurdering: Sammenfall med Trendelenburg gir høy diagnostisk verdi.

Q: Hvordan henger funn ved abduksjon sammen med Trendelenburg-gange?
A: Begge peker mot gluteus medius-svikt.
Klinisk vurdering: Når begge er positive, er sannsynligheten for gluteal insuffisiens svært høy.

Q: Hva indikerer smerte ved isometrisk adduksjon, og hvordan vurderes dette?
A: Adduktor-tendinopati, ofte idrettsrelatert.
Klinisk vurdering: Må skilles fra lyskehernier og symfysitt.

Q: Hva indikerer smerte ved isometrisk innadrotasjon?
A: Involvering av gluteus medius/minimus eller psoas.
Klinisk vurdering: Kan være tegn på tendinopati eller irritasjon, men må vurderes sammen med bevegelsesutslag.

Q: Hva indikerer smerte ved isometrisk utadrotasjon?
A: Affeksjon av piriformis eller dype rotatorer.
Klinisk vurdering: Ved utstrålende smerter bør piriformissyndrom vurderes.

Q: Hvordan tolkes forskjellen mellom smerte uten krafttap og smerte med krafttap i isometriske tester?
A: Uten krafttap = tendinopati. Med krafttap = ruptur eller nevrogen svikt.
Klinisk vurdering: Et enkelt, men svært nyttig prinsipp i klinikken.

Q: Hva kan palpasjon av trokanter major avdekke?
A: Ømhet over bursa eller glutealsener.
Klinisk vurdering: Støtter diagnosen trokantertendinopati eller bursitt.

Q: Hva kjennetegner trokantertendinopati, og hvordan vurderes det klinisk?
A: Degenerative mikrorupturer, atrofi og svakhet.
Klinisk vurdering: Gir ofte bekkeninstabilitet og redusert abduksjonskraft, bør differensieres fra bursitt.

Q: Hva kjennetegner trokanterbursitt, og hvordan skiller den seg fra tendinopati?
A: Sekundært til tendinopati, forverres ved sideleie, trappegang og løping.
Klinisk vurdering: Ofte samtidig med tendinopati, men isolert bursitt er sjelden.

Q: Hva indikerer positiv impingementtest (fleksjon + adduksjon + innadrotasjon), og hvordan vurderes dette klinisk?
A: Reproduserer lyskesmerter, tyder på femuroacetabulær inneklemming (FAI).
Klinisk vurdering: Når kombinert med positiv FABER, øker sannsynligheten for labrum-/bruskskade og bør vurderes for ortopedisk utredning.